Resync: Xenzai[NEF] RETAIL //norsub.com www.undertekster.no
Tidligere i Lost:
Sa du noe til gutten min?
- Jeg må snakke med deg. - Snakker du engelsk?
Mannen min vet ikke det. Han mister lett fatningen.
Jeg trenger din hjelp.
Hvor befinner du deg?
Jævla bra bok.
Handler om kaniner.
Du må fryse uten badebukser.
Bann på det.
Kan du ikke komme litt nærmere og varme meg?
Du vet hvordan man behandler jenter, Sawyer.
Du er utrolig, Sawyer.
Jeg elsker deg.
Se på deg.
Hva vil du ha akkurat nå?
Hvordan kunne jeg ville ha noe annet?
- Uff da, vennen. - Uff da?
- Trodde du hadde et møte. - Ja, men ikke før 15.30.
Den er 15.28.
Faen.
Kan ikke du bare...
Bare gå. Gå med deg.
Jeg blir her, bestiller fra romservice, blir feit...
Kan du ikke bestille sjokoladeis?
Når jeg kommer igjen, skal jeg bruke deg som skål.
Det var ikke meningen at du skulle se det.
Hvorfor roter du i sakene mine?
Dette vil gjøre vondt.
Kan du fortelle hva som skjedde?
Vi prøvde å finne kilden til nødsignalet.
Jeg så blusset fra stranden,
og så kom blusset fra Sawyers posisjon i jungelen.
Jeg slo på antennen,
aktiverte senderlmottakeren...
...og så svartnet det.
Den som slo meg ned, kom bakfra.
- Ødela de utstyret? - Ja.
Hør her. Vi skal finne ut av dette, men ikke gjør noe...
Jeg gjør det jeg må for å finne ut hvem som er ansvarlig.
Vi må ha hjelp!
Hva skjedde?
Sawyer.
Morgenlevering.
Du er grei. Takk.
Jeg tenkte som så at i din tilstand, med all den ekstra bagasjen.
- Jeg kan fremdeles gå. - Så vidt.
Jeg er redd for deg her ute.
Det er veldig... solrikt.
Derfor har jeg hatt.
Det er flust med hatter i hulene.
Vi har lege der også. Det er kjekt å ha.
- Jeg liker meg på stranden, Charlie. - Jo.
Hvem ville ikke tilbringe dagen med sandlopper.
Jeg vil være her... når vi blir reddet.
Når vi blir reddet.
Akkurat.
Det går greit, Jack. Det er bare en skramme.
Ja, mange skrammer i dag.
Jeg går tom for sårmiddel.
- Han hoppet bare på meg. - Hvorfor?
Shannon har astma.
- Astma? - Ja.
- Har ikke sett henne ha anfall. - Hun hadde inhalator.
Hun sniker i seg når ingen ser det.
Hun har vært flau over det siden hun var liten.
Pusting er visst ikke kult.
- Hadde inhalator? - Den ble tom for et par dager siden.
Jeg hadde fire til, nok til å vare et par måneder.
Hun glemmer medisinen, så jeg tok den i min koffert.
I dag så jeg drittsekken lese Flukten til Watership.
- Jeg er ikke med. - Den var i det jeg sjekket inn.
Har han boka mi, har han bagasjen min.
Har han bagasjen, har han inhalatorene.
I dag puster hun veldig anstrengt.
Får hun anfall, blir det ikke særlig kjekt.
Hvor er den?
Hei, doktor. Lenge siden sist.
- Hvor er den? - Hva da?
Jentas astmamedisin.
- Shannon. Inhalatorene. - Å, den.
Du overfalt en gutt som hjalp søsteren.
Nei, jeg julte en tyv fordi han snoket i mine ting...
- Dine? ...jeg måtte flytte dem.
Du tar noe fra en koffert og dermed blir det ditt?
Jeg vet ikke hva slags kommunistisk spleiselag du driver i Huleby,
men her nede betyr eierskap 90 prosent.
- En har rett til å forsvare sin eiendom. - Reis deg.
- Vil du måle hvem som er høyest? - Reis deg!
- Sikker på at du vil blande deg i dette? - Ja, det er jeg.
Hva foregår her?
Du sa at du skulle til Baton Rouge for å avslutte en handel.
Stol på meg. Jeg har ikke tid til å forklare. Jeg er seint ute.
Rekker jeg ikke møtet, går handelen i dass, skjønner?
Det er alt jeg eier. 140000 dollar.
Det er et oljeboringsoppdrag i Mexicogolfen. Boreplattformer.
Med 300000 dollar får man én andel.
Men så snart man har investert, slår et statsfinansiert fond inn
og tredobler pengene på to uker. Tredobler dem.
- 300000? - Ja.
- Du har 140000. - Jeg fant en investor i Toronto.
Han vil være med, 50-50.
Om to uker deler vi nesten en million dollar.
Jess, dette er min store sjanse.
- Det fins et alternativ. - Å? Hva er det?
At jeg gir deg 160000, og vi deler profitten.
Ja vel? Og hvor skal du greie å få 160000 fra?
Fra mannen min.
Jeg skal drepe ham.
- Da får vi ikke tak i medisinen. - Men det vil føles godt.
Hva er det som stopper deg?
Vi er ikke barbarer, Kate. Ikke ennå.
La meg prate med Sawyer.
Hva får deg til å tro at han vil høre på deg?
Han sier vi har god kontakt.
- Har dere? - Ærlig talt.
Hva vil du ha?
- Unnskyld? - Hva vil du ha, Sawyer?
Fregnefjes, jeg har så mange svar på det spørsmålet
at jeg ikke vet hvor jeg skal begynne.
Hva skal du ha for inhalatorene?
Godt spørsmål. Vent litt.
Hva vil jeg ha?
Et kyss burde holde.
- Hva? - Et kyss.
Fra deg. Nå.
Jeg kjøper ikke det.
- Kjøper hva? - Skuespillet.
Du prøver for hardt, Sawyer.
Jeg ber deg hjelpe ei jente som ikke kan puste, og du vil ha et kyss av meg?
Ingen er så ekkel.
Jeg har sett deg.
Sett hva?
Med papirlappen. Den du har i lomma.
Jeg har sett ansiktsuttrykket ditt når du leser den,
hvor forsiktig du bretter den sammen. Den betyr mye for deg.
Du kan late som så mye du vil,
men jeg vet at det er et menneske der inne et sted.
Gi meg medisinen.
- Tror du at du forstår meg? - Ja.
- Jeg tror jeg har... - Hold kjeft!
Vil du vite hva slags menneske jeg er?
Les den.
Les den. Høyt.
"Kjære mr Sawyer,
Du vet ikke hvem jeg er, men jeg vet hvem du er,
og jeg vet hva du har gjort.
Du hadde sex med min mor,
og deretter stjal du alle pengene til min far.
Da ble han sint og drepte mor.
Og så tok han sitt eget liv."
Ikke stopp nå.
Nå kommer det beste.
"Jeg vet bare navnet ditt.
Men en eller annen dag skal jeg finne deg og gi deg brevet
slik at du skal huske hva du har gjort meg.
Du drepte foreldrene mine, mr Sawyer."
Så var det kysset.
Trodde ikke det, nei.
Locke, hvor var du i går kveld, ...rundt solnedgang?
Jeg er redd den eneste som vet hvor jeg var, er villsvinet
jeg flådde til middag.
Jeg hørte at du prøvde å få sendt nødsignal?
Det virker som
at den som overfalt deg, ikke har lyst til å forlate øya.
Kanskje noen som tjener på de nåværende omstendighetene.
Så vidt jeg vet, avskyr du og Sawyer hverandre i like stor grad.
Nei, han har alibi.
Rett før jeg ble slått, fyrte han opp raketten sin,
et signal vi skulle gi, to kilometer unna.
- Han ville aldri rukket... - Med mindre han fant en måte
å forsinke lunten på raketten.
- Hvordan? - Alle som ser på tv,
vet hvordan man lager lunte med forsinkelse.
Bruk en sigarett.
Bare i fall det skjer igjen.
Prøv å puste. Pust.
Kom igjen, Shannon, stå på.
Gi meg inhalatorene.
Nå.
Jeg lurte på når du ville slutte å spørre pent.
Det var på tide, cowboy.
Jeg har hele tiden sagt at vi er i villmarken.
Trodde ikke du var i stand til det.
Er det alt du har?
Jeg vet ikke om dette er så lurt.
Hvorfor ikke?
Forretninger mellom venner er alltid litt risikabelt.
Jeg kjenner ikke deg, men jeg kjenner kona di
som kollega hos bilforhandleren.
Jeg føler meg ikke helt bekvem.
Louisiana vil dekke to tredjedeler av borekostnadene.
Hva er dette, et smutthull?
Jeg skjønner at du er motvillig, David.
Du har trelastfirmaet, du trenger ikke dette.
- Vi burde gjøre det. - Jess, jeg kjenner ikke ham engang.
Vis ham pengene.
- Hvordan vet jeg de er ekte? - Pengene?
Du kan jo ha dem hos deg over natten.
Undersøk dem.
Jeg vil du skal føle deg trygg.
Vet du hva? Glem hele greia.
Jeg har en annen investor som er oppsatt på det.
Det burde dekke lunsjen.
Vi ses på mandag.
Vent.
Varme, myke håndklær.
Din tur.
- Banoffi-pai. - Det har du allerede sagt.
Toffee og krem.
Er mat det eneste du savner?
Du er gravid. Er det ingenting du er sugen på?
Sylteagurk? Frityrstekt is.
- Sjokolade... - Peanøttsmør.
Jeg er eneste australier som liker peanøttsmør.
Jeg kan skaffe deg peanøttsmør.
- Ja, særlig. - Ja, det kan jeg.
Når jeg skaffer peanøttsmør, forlater du denne triste stranden
og flytter til hulene.
Avtale?
Avtale.
Hjelp! Hun får ikke puste.
Anfallene blir verre.
Shannon? Hør på meg.
Se på meg.
Du må høre på meg. Dette er ikke bare astma.
- Det er angst. Inni hodet ditt. - Nei.
Du vet at du er tom for medisin, og du får panikk.
Se på meg. Vi kan takle dette.
Sammen. Ok?
Nikk med hodet, Shannon. Bra.
- Pust inn... - Hun må ha inhalator.
Pust rolig inn gjennom nesen.
Nei, nei. Gjennom nesen. Sånn.
Du klarer dette, Shannon.
Gjennom nesen.
Du fikk pusten igjen. Du får farge igjen.
Jeg visste du ville klare det. Kjenner du at det går over?
Ok. Én gang til. Inn gjennom nesen.
Greit. Fortsett sånn.
Fortsett å puste sånn. Kjempebra. Godt jobbet.
Hold henne rolig.
- Ikke la henne få panikk. - Ja vel.
I jøsse navn. Det var helt utrolig.
Det var nærmest...
...jedi-aktig.
Jack!
Hva skjer dersom hun ikke får medisinen sin?
Da må vi tvinge Sawyer til å gi oss den.
Det er det jeg har tenkt å gjøre.
Nei, ikke du. Jeg.
Jeg var fire år i Republikanergarden.
Som sambandsbefal.
Jeg fikk også opplæring i å få fienden til å kommunisere.
Gi meg ti minutter med ham.
Da vil han gi oss medisinen.
Er det et ja?
Ja.
Maten fra flyet tok slutt for en uke siden.
Er ikke noe gjemt vekk i nødsfall?
Du og Jack har mye rart inne i den hulen.
Beklager.
Ikke peanøttsmør ingen peanøtter, ingenting.
Ja, men...
Det må jo være noe. Se på deg selv.
- Se på hva? - Nei, hør her...
- Tjukken har hamstret mat? - Nei.
Vi har vært her i to uker, og du har ikke...
- Blitt slankere? - Jeg trenger kun...
Jeg har ikke noe mat.
Bare så du vet det, har jeg strammet beltet et hakk.
Jeg er stor. Det vil gå en stund før du kan bære meg på ryggen.
Unnskyld.
Det var ikke pent gjort.
Jeg er vant til det.
Du har ikke engang en pose...
- Du. - Ok.
Beklager.
Helsikes, dumme...
Michael?
Den syke jenta.
- Ja, astma. - Ja, astma.
Jeg tror jeg kan hjelpe henne.
God morn.
Hva gjør dere?
- Jack! - Det var Sawyers valg, ikke mitt.
Hvis du gjør det...
Det var modig gjort. Overfalle en fyr som blundet.
Jeg er ille ut nå, vel?
Sawyer...
Vi ga deg muligheten til å gjøre det rette.
Jeg er kun ute etter astmamedisinen. Bare fortell hvor inhalatorene er...
...så stopper vi.
Stopper med hva, Chico?
Det trenger ikke å bli slik.
Jo, det gjør det.
Vi har ikke bambus i Irak,
men vi har noe lignende: Takrør.
Virkningen er den samme
når skuddene stikkes inn under fingerneglene.
Vet du hva jeg tror, Ali?
Jeg tror ikke du har torturert noen i hele ditt liv.
Beklageligvis for oss begge...
...tar du feil.
Var det alt? Var det alt du hadde å by på?
Flis?
Ikke rart at vi banket dere i Golfen...
Sayid.
Sayid!
Nei. Ikke stopp nå.
Jeg tror bihulene åpner seg.
- Hva feiler det deg? - Kanskje det å miste et øye...
...vil løsne på tungebåndet.
Ok!
Ok.
Hvor er det?
Den eneste jeg sier det til...
...er henne.
- Kate? - Det er betingelsen.
Si meg, Sawyer, har du lyst til å dø?
For når en fyr kommer inn til meg
og sier han har lagt igjen 160000 av mine surt opptjente dollar
i forvaring hos en sivilist,
må jeg spørre meg selv om ikke det er et desperat rop
om dødens skjønne forløsning.
Handelen avsluttes i dag.
Kvinnfolk er enkle.
Et par cosmoer og et par knep de ikke har opplevd i sengen før,
så tror de at svindelen var deres idé.
Ektemennene, de må kjenne på pengene.
Lukte på dem. Innbille seg at om de hadde mot til å legge kofferten
i bagasjerommet på bilen og suse av gårde,
vil de ha muligheten til å bli en reinspikka lovløs.
Ok, Tex.
Siden du har et så vanntett opplegg...
...hvorfor trenger du mine penger?
Hvor er grunkene fra forrige par du robbet?
Hva skal jeg si?
Jeg er like glad i å tjene dem som jeg er i å bruke dem.
Det får være så...
men jeg vet litt av hvert om å få folk til å lide.
Du skal ha mine penger pluss 50 °% klare innen 12 i morgen,
ellers skal du få høre alt om det.
Her er jeg. Hvor er den?
Det kan jeg godt si... så snart jeg får et kyss.
Hva? Mener du det?
Jeg er bundet fast til et tre i en gåtefull jungel,
og jeg har nettopp blitt torturert av en ryggradskirurg
og en ekte iraker.
Det er klart jeg mener det.
Du ser ikke stort på det, Fregnefjes.
Har du virkelig tenkt å la jenta kveles
bare fordi du ikke får deg til å gi meg ett lite kyss?
Det er bare klining.
Heldigvis for deg er jeg ikke grådig.
Ok.
Jeg har den ikke.
Hva?
Medisinen.
Jeg har aldri hatt den.
Boka. De sa at du fant den i bagasjen deres.
Den ble skylt på land.
Resten havnet i sjøen...
- Han har den ikke. - Hva?
Han lyver. Skjønner du ikke det? Han har løyet hele tiden.
Han vil ikke at vi skal forlate øya. Derfor overfalt han meg.
- Vent nå litt. - Han ødela senderlmottakeren.
Det vet du ikke. Sayid.
Du traff en pulsåre. Ligg i ro.
Sayid, jeg trenger sakene i hulen. Skinnsekken min. Løp!
Kan du stanse det?
Hvem blør?
Hvem er det sitt blod?
Sawyer.
Gikk du etter Sawyer uten å si fra til meg? Hun er min søster.
Boone?
Ikke gå fra meg.
Jeg går ingen steder.
Ok?
Ok.
Er disse de riktige?
- Jeg tror jeg fant rett tre, men... - La meg se.
Ja. Bra.
La være.
Jeg sier det bare.
La være.
Slipp. Jeg vet du har lyst.
Hold kjeft og ligg i ro.
Dette har du ventet på. Nå får du være helt igjen,
for det er sånt du gjør.
Ordner alt så fint, at.
Be ham slippe, Fregnefjes. Vi har allerede klint.
Hva har jeg å leve for nå?
Jack. Det er noe du burde vite.
Hadde det vært omvendt...
...ville jeg sett på mens du døde.
Ålreit.
Da er vi visst i oljebransjen.
- Alt i orden? - Ja, alt er i orden.
- Vi får pengene igjen... - Om en uke fra i morgen. Tredoblet.
- Du stikker vel ikke av? - David, for Guds skyld.
Han lot oss ha pengene sine. Vi kunne ha stukket av.
Du har ei smart dame, David. Ikke gi slipp på henne.
Hei, lille venn. Hvorfor har du stått opp?
Føler du deg bedre?
Kan du lese for meg?
Om en liten stund. Vi har besøk nå.
Alt i orden?
Det blir ingen handel.
- Unnskyld? - Det blir ingen handel.
- Hva finner du på? - Tuller du?
- Jeg går min vei. - Du går ikke din vei.
Aner du hva jeg måtte gjøre for å skaffe pengene?
Slipp meg, gutt.
- Sawyer? - Hva foregår her?
Det var ikke sånn det skulle fungere. Du sa av hvis vi...
Han sa? Hva sa han, Jessica?
Du er heldig som er i live.
Jack?
Han gikk til hulene for å se til Shannon.
Jeg leste det igjen. Og så igjen,
for jeg har prøvd å finne ut hvorfor du banket Boone
istedenfor bare å fortelle at du ikke hadde søsterens medisin.
Hvorfor du lot som du hadde den.
Det jeg stadig kommer fram til, er at du ønsker å være forhatt.
Så kikket jeg på konvolutten.
"Amerikas 200-årsjubileum, Knoxville, Tennessee."
Du var bare barnet. Åtte, kanskje ni år gammel.
- Kate. - Brevet ble ikke skrevet til deg.
Du skrev brevet.
Du heter ikke Sawyer.
Det var navnet hans.
Han var en svindler.
Han startet et forhold med mor for å få fatt i pengene.
Tok alt de hadde og etterlot et sabla rot.
Så jeg skrev det brevet.
Jeg skrev det i vissheten om at jeg skulle finne ham én dag.
Men det er ikke det tristeste.
Da jeg var 19...
...trengte jeg 6000 dollar for å betale noen jeg skyldte penger.
Så jeg fant ei pen dame med en dum ektemann med penger.
Jeg fikk dem til å gi meg dem.
Litt av en tragedie.
Jeg ble mannen jeg jaktet på.
Jeg ble Sawyer.
Ikke føl medynk for meg.
Stikk av.
Stikk!
Det var rene miraklet. Hun kom bare med miksturen.
Hun gned den på Shannons bryst, og ti minutter senere pustet hun.
Eukalyptus.
Smart, Jack.
Takk. Hjertelig takk.
- Hva gjør du? - Pakker sakene dine.
Du flytter til hulene.
Det er ikke sant.
Peanøttsmør?
Ikke mulig!
Som du bestilte.
Det er én ting.
Det er ekstra mykt.
Det går greit.
Den er tom.
Hva? Nei.
Nei, den er full.
Full til randen.
Det setter seg fast i ganen.
Herregud, det gjør så man får lyst på et glass melk. Ekstra mykt...
Det er det beste peanøttsmøret jeg noen gang har smakt.
Vil du ha?
Sayid?
Jeg kan ikke bli her.
Hva?
- Jeg drar. Vet ikke hvor lenge jeg blir. - Sayid, du kan ikke...
Vi vet fremdeles ikke hva som er der ute.
Jeg har verre ting å frykte enn hva som er i jungelen.
Det jeg gjorde i dag,
det jeg nesten gjorde,
sverget jeg aldri å gjøre mer.
Kan jeg ikke holde det løftet, har jeg ingen rett til å være her.
Hvor skal du gå?
Noen må gå kysten rundt og kartlegge øya.
Se hva som fins der.
Jeg vet ingen som er bedre skikket enn den eneste jeg stoler på.
Jeg håper vi ses igjen.
Resync: Xenzai[NEF] RETAIL //norsub.com www.undertekster.no